Tidligere på Elementary:
Joan Watson, møt Gareth Lestrade.
Mitt forhold til Lestrade var først av praktisk karakter.
Jeg foretrekker å jobbe anonymt, så æren for mitt arbeid gikk til ham.
Han ble med årene vant til å være i rampelyset.
Han likte det. En kunne sagt at jeg gjorde ham avhengig.
Jeg setter pris på om du ikke tar æren for mine funn i saken.
Jeg visste at Lawrence Pendry
faktisk var skyldig og hadde drept sin kone.
Han så igjennom bløffen.
Unnskyld, noen ringer.
Det er ikke meg. Er det deg?
Hei, jeg er tilbake.
Jeg var ute på en liten sak i går kveld.
Ja, jeg var akkurat på butikken. Ignacio sa du hjalp ham -
- å finne ut hvor sønnen fikk så mye penger fra.
Hanekamper.
Jeg måtte bryte opp ringen. En barbarisk tradisjon.
Så du bestemte deg for å ta med hjem en av kyllingene?
Vel, det er to kamphaner i en hanekamp.
Jeg kunne sendt dem bort.
Men det slo meg at dette er en mulighet.
Det debatteres hvorvidt disse dyrene, etter mishandlingen, -
- kan bli kurert for sine aggressive tendenser.
Prosessen, per i dag, er langsommelig og langt fra perfekt.
Jeg tror den kan forbedres.
Jeg tror at i løpet av noen dager nå, -
- vil Romulus og Remus leve i harmoni, side om side.
Greit.
Lykke til. Jeg mater dem ikke.
Du virker opprørt. Har du en vegring mot haner?
Ikke som rase. Jeg har en vegring mot disse...
Vet du hva?
Jeg er ikke 12. Jeg kaller dem ikke det.
Mat hanene dine.
Det er stasjonssjef Gregson.
Han vil møte oss umiddelbart.
Noen representanter for arbeids-og finansdepartementene var i byen.
De skulle presentere presidentens siste budsjett for bankene, -
- og noen detonerte en bombe.
Seks mennesker døde.
Hva slags eksplosiver?
Bombeenheten vet ikke.
Det er definitivt hjemmelaget, men intrikat.
Så departementenes representanter møtte bankfolkene her?
Bomben var under bordet.
- De var målet? - Ja, vi tror det. En ting til.
To av bankens visepresidenter som omkom -
- var fra Whitbrook-Balsille.
Daglig leder Richard Balsille -
- har angivelig en sikkerhets-tsar blant sine ansatte.
En som gjennomfører sikkerhetsvurderinger for firmaet.
- Sikkerhets-tsar? Seriøst? - Ja.
Balsille har innflytelse hos ordføreren, -
- så denne fyren skal være med på etterforskningen.
Vel, beklager. Av prinsipp nekter jeg å jobbe med -
- noen som frivillig kaller seg selv for en tsar.
Du kjenner ham allerede, faktisk.
Dere jobbet sammen på Scotland Yard.
Men i alle dager.
Lestrade.
Jeg har ikke sett deg -
- siden du i offentlighet tok æren for mitt arbeid.
- Det er en måte å se det på. - Ja, en korrekt måte.
Vel, hvem bestemmer hva som er korrekt?
Jeg. Eller Watson, om du vil.
Sannheten er alltid et sted i mellom.
Miss Watson, hyggelig å se deg igjen.
Joan, om du vil.
Du ser bra ut.
Ja, vel... det går bra.
Dette er jo forferdelig, selvsagt, men alt vel ellers.
Og glad for å se dere to igjen.
Så hva sier du, Holmes?
Er du klar for en duell?
Du trodde vel jeg lå i ruiner.
Hvorfor sier du det?
- Friskt kokosvann, Mr. Lestrade. - Takk. Herlig.
Sunne greier. Bra for rehydreringen.
Det er min assistent, Miss Truepenny.
Hun vil også bli privatdetektiv.
Hun skrev til meg hver dag og ba om et intervju.
Jeg ga etter.
Hvis jeg husker rett, var du ikke så begeistret
for at jeg startet for meg selv?
Du trodde ikke jeg kunne klare meg uten deg?
Det var ikke akkurat det jeg sa.
Uansett, jeg ble pressens nye yndling
etter den Lawrence Pendry-saken.
Jeg ble tilbudt haugevis av jobber og TV-intervjuer.
De inviterte meg til å holde en DOUG Chat
om deduksjonens kunst.
DOUG Chat?
- Har du aldri hørt om DOUG Chats? - Nei.
Det er en slags konferanser for å spre nye ideer.
Richard Balsille, han fra Whitbrook-Balsille,
så min, tok kontakt,
sa at de alltid hadde bruk for talenter i bransjen hans,
og han dro meg om bord.
- Det må være givende. - Det er min venn fra St. Bede's.
To av de overlevende har kun overfladiske skader.
De er klare til å snakke.
Jeg skal ringe Mr. Balsille og få ham til å sende et helikopter.
Det er åtte kvartaler.
Vi... Ja. Hallo? Hallo.
- Har du ikke hørt om DOUG Chats? - Selvsagt har jeg det.
Jeg nekter bare å kaste mer ved på den mannens brennende ego.
Miss Forrester, du jobber i arbeidsdepartementet?
Unnskyld. Ørene mine ringer fortsatt.
Vi setter pris på at du snakker med oss.
Jobber du i arbeidsdepartementet?
Jeg er statssekretær ved Office of Congressional Affairs.
Du satt ved enden av bordet da bomben gikk av?
Det er statssekretærens plass.
Merket du noe mistenkelig?
Nei, det var bare lunsj. Samme som vi gjør hvert kvartal.
Unnskyld, du sa: "Det er statssekretærens plass."
Var sitteplassene arrangert på forhånd?
Kunne du skrevet det opp til oss?
Sitteplassene?
Jeg tror vi kan sette lista -
- litt høyere enn det, eller hva?
Miss Forrester.
Du sier at du ikke så noe uvanlig, -
- men i min erfaring kan hukommelsen spille en et puss.
Noen ganger når jeg intervjuer vitner, -
- ber jeg dem foreta det jeg liker å kalle et dypdykk.
Det er en metode for å riste løs ting som kan finnes dypt der nede.
Er du villig til å utføre et dypdykk med meg?
Ja visst.
Utmerket. Bare gi meg hånden din. Nå vil jeg at du lukker øynene...
Da går vi og intervjuer restaurantsjefen.
Kunne du skrive den skissen for oss når du kommer opp fra dypet?
Lukk øynene. Pust dypt inn...
Jeg tror ikke noen brøt seg inn for å plassere bomben.
Vi merket ingenting.
Alt virket normalt i morges?
Ja.
John var dårlig og gikk hjem, men ellers alt som vanlig.
John?
John Bowden. En av våre servitører.
Han var her i omtrent 20 minutter, før han sa han var dårlig i magen.
Er han tilfreds i jobben?
Han jobber bra, men han er en evig plage.
Han har prøvd å fagorganisere kjøkkenassistentene.
Han snakker alltid om hvordan han ikke holder ut klientellet.
Det høres kanskje illevarslende ut.
Men han er irriterende, -
- ikke en terrorist.
Ring oss hvis han dukker opp, ok?
Bowden er ikke hjemme. Romkameratene vet ikke hvor han er.
Sitteplasser avlevert.
Hvordan gikk det?
En servitør med radikale tendenser kom på jobb i dag -
- og gikk etter ti minutter.
Han heter John Bowden.
Stasjonssjef.
Alle tidsskriftene i byen med opplag over 50000 -
- fikk akkurat en erklæring som tar ansvaret for bombingen.
Jeg skal teste din kunnskap. Jeg leser de første linjene for deg.
"Snart er du aske eller rester av bein."
Kun et navn, og selv det er bare en lyd, et ekko.
"Det vi ønsker i livet er tomt, slett, trivielt."
Det er fra en bok som heter Meditasjoner.
Ja, vi vet det.
Det er ikke signert, men det ligner veldig på notatene -
- som kom inn hver gang "Aurelius" detonerte en bombe.
Du kjenner til ham?
Tre bomber på ti år, nært beslektet med Una-bomberen.
Ja, selvsagt. Aurelius baserer sine forbrytelser -
- på en forvrengning av stoisk filosofi.
Jeg sender deg hele teksten på e-post nå.
Noen har vedkjent seg bomben.
Aurelius.
Så, det er storvilt vi jakter nå.
Det er en hvithai i dette farvannet.
- Hva blir det til? - Unnskyld?
Er vi på jakt eller haifiske?
For du kan ikke få i pose og sekk, metaforisk sett.
Som alle kunstformer, -
- krever deduksjonen og analysens kunst -
- årevis med krevende studier.
En livstid er ikke nok for å mestre det.
Så hvor starter man? Vel, mitt råd er...
Maten blir levert nå.
Men du er vel for opptatt med jobben for å spise.
Er det ikke kvalmende?
Rommet er så fullt av flatulens -
- at ingen merker stanken lenger.
Han var en drittsekk, og tok æren for ditt arbeid.
Han bruker dine ord.
Si det til ham, hvis det plager deg.
Hvorfor?
Mannen har valgt å jage etter rampelyset.
Ingenting jeg sier kan endre det.
Det handler ikke om ham, men om å få det ut, -
- så du kan fokusere på Aurelius.
Når vi først møtte ham, -
- sa du at du trodde han ville klappe sammen uten deg.
- Gjorde du det? - Jeg tenkte ikke på det.
Selvsagt gjorde jeg det.
Er du sint fordi han fortsatt stjeler ditt show -
- eller irritert fordi han har suksess?
Det jeg gjør er ikke et show.
Jeg går ikke etter Aurelius lenger, -
- fordi jeg tror ikke det hjelper oss å løse denne saken.
Du tror notatet er falskt?
Jeg kan ikke være sikker.
Notatene som medfulgte Aurelius' verk var sinnssyke, -
- men de var konsekvente i sin tolkning av stoisismen.
Forfatteren av dette siste notatet ser ut til å ha viet -
- filosofien fem minutter.
Den ekte Aurelius siterte heller aldri direkte fra Meditasjoner.
Servitøren er ikke mye, heller.
Jeg leste bloggen hans. Han sysler med radikale tanker.
Han jobber nok på Whitbrook-Balsille om ti år.
Jeg er ganske sikker på at noen prøver å sende oss på villspor.
Den egentlige bomberen er et annet sted.
Kanskje han er blant publikum i denne DOUG Chatten.
Jeg burde vel være glad de ikke galer.
God Morgen, Watson. Ignorer Romulus og Remus.
Jeg straffer aggressiv oppførsel.
De får mat så snart de roer seg.
Hvis Aurelius-notatet er falskt, kan vi anta -
- at bombingen ikke hadde et ideologisk motiv.
I så fall ville morderen ikke gitt æren til noen andre.
Jeg har brukt Michelle Forresters plasseringskart -
- til å gjenskape lunsjen.
Jeg har undersøkt eksplosjonsradiusen -
- og ofrenes skader.
Bomben ble ikke plassert midt under bordet, -
- men over på denne siden.
Der satt Lawrence Iver og Christine Danoff, -
- begge underdirektører ved Whitbrook-Balsille.
Og Vaughn Antonelli, -
- nok en representant for arbeidsdepartementet.
De hadde de styggeste skadene.
Alt tyder på at mesteparten av splintene -
- slo ut denne veien.
Så du tror at en eller flere av disse var målet?
Vaughn Antonelli er karrierebyråkrat.
Han representerer regjeringen -
- men har i praksis liten makt.
Christine Danoffs stilling var under Lawrence Iver.
Mr. Iver er en mer interessant casestudie.
Han var en komet i bransjen.
Og det var antatt at han en dag ville inneha en direktørtittel.
Hvem er Jacques St. Teton?
Jeg vet ikke.
Restauranten hører til Griffin Hotel, -
- og de ga oss en liste over gjester -
- natten før angrepet, så vi kan etablere om -
- hotellet inngikk i bomberens plan.
Jacques St. Teton stikker seg ut. Navnet er åpenbart falskt.
Det finnes ikke noen St. Teton, til å begynne med.
Gareth Lestrade til deg.
Ja, om du kunne...
Hei. Ja, jeg prøver å få tak i John Bowden, servitøren.
Kall det en magefølelse. Jeg tror han kan kobles til Aurelius.
Vi tror ikke lenger at Aurelius er involvert.
Jeg fokuserer på muligheten om at Lawrence Iver var målet.
Hva? Iver?
Whitbrook-Balsille Iver?
Ja. Vi er på vei dit straks -
- for å snakke med direktøren.
Nei. Dere kan ikke bare valse rett inn til Dick Balsille.
- Vi finner nok fram. - Holmes...
Kjekt å høre fra deg igjen. Lykke til med servitøren.
Så første stopp er Lestrades sjef?
Hvem kan vite mer om hva som skjer på Whitbrook-Balsille?
Sikker på at du ikke gjør dette for å irritere Lestrade?
Miss Truepenny, er ikke du ute og leter etter Aurelius?
Mr. Lestrade er inne med Mr. Balsille.
De tar deg i mot så snart de kan.
For et sammentreff.
Oppfør deg der inne, Holmes.
Jeg er ute etter bomberen.
Jeg har ingen interesse av å underbygge ditt arbeidsforhold.
Unnskyld meg. Assistenter venter utenfor.
Sikkert.
Konsulenter for NYPD. Bra for dere.
Jeg har respekt for de som gjør det bra i offentlig sektor.
Gareth her sier at dere tror denne Aurelius-greia -
- kan være en avledningsmanøver.
Som jeg sa, Dick, vi undersøker mulighetene.
Vi tror en av dine underdirektører kan ha vært målet.
Hvor befant Lawrence Iver seg i hierarkiet her?
Larry? Han var et ess.
Startet i Dallas.
Der hadde han store overskudd i handel med subprimelån.
Han kom hit for fem år siden.
Her jobbet han i råvaremarkedet.
Hadde han noen fiender i konsernet?
Jeg antar det. Det har vi alle.
Larry sa til de som jobbet for ham:
"Her spiser du hva du feller, eller du sulter."
Noen trives under det presset, andre visner hen.
Unnskyld meg, hva gjør du?
- Er dette din bok? - Ja.
Jeg tilbrakte to somre som brannvakt ved Grand Teton nasjonalpark.
Unnskyld. Kan vi snakke sammen utenfor?
Hva gjorde sjefen din på hotellet, under falskt navn,
- natten før angrepet? - Hva?
Jacques St. Teton. Høres kjent ut? Hvis ikke, spør jeg ham.
Det tillater jeg ikke. Truepenny, hent vaktene.
Du kaster oss bare ut?
Lawrence Iver var på vei opp, kanskje sjefen din følte seg truet.
Jeg visste det. Du takler bare ikke at jeg har fått til noe.
Han er en stor mann, og du får ikke harselere med ham -
- fordi du har en bisarr uoverenskomst med meg.
Mine herrer.
Mr. St. Teton sjekket inn like etter klokken 19.
Jeg hadde ikke vakt da. La meg se hva jeg kan finne.
Her kan dere se.
Lestrade er Jacques St. Teton?
Eller han tok seg av innsjekkingen.
I alle tilfelle er han mer enn et irritasjonsmoment nå.
Han er involvert i dette.
Du tror vel ikke at din tidligere partner -
- hjalp å planlegge et massemord?
Ikke vel vitende. Han kan ha sjekket inn -
- uten å vite om planene.
Eller kanskje det ikke har noe med mordet å gjøre.
Rommet kunne vært et praktisk sted for å lage en bombe.
Men fyren er en Wall Street-direktør.
Hvis han ville bli kvitt noen, finnes det lettere måter.
Vi kunne vise ham dette opptaket, og se hva han sier.
Vi har allerede gitt ham sjansen til å være oppriktig.
Kan jeg komme inn?
Jeg skylder dere en unnskyldning.
Dere har deres metoder, og jeg har mine.
Vi må gi hverandre spillerom, jeg ser det nå.
Jeg ble territorial.
Jeg tok feil. Beklager.
Du er unnskyldt.
Så fant dere ut noe interessant i dag?
Hotellet hadde allerede -
- overskrevet opptaket av Jacques St. Tetons innsjekking.
Hør. Jeg skal spare oss litt tid.
Jeg mente det jeg sa tidligere om at Balsille er en stor mann.
Uheldigvis betyr ikke det alltid en god mann.
Han har en tendens til å bedra sin kone.
Booker seg et rom.
Og vi vet ikke noe før det er gjort.
Vel, takk for oppklaringen.
Det er viktig at vi ikke ror i hver vår retning her.
Du har kanskje rett i at det Aurelius-notatet var uekte.
Men servitøren, John Bowden, -
- forsvant ti minutter før eksplosjonen -
- og er som sunket i jorden.
Han kan ha jobbet alene.
Vi kan ikke utelukke det før vi finner ham.
Enig.
I samarbeidets ånd da, Holmes?
Jeg ville foreslå en skål, men vi har ikke kokosvann.
Da er det vel god natt.
Ja visst. En storslagen mann.
- Du er svært heldig. - Hva? Å, ja visst.
Han kunne sagt det samme.
- Å, takk. - Miss Truepenny, hun prøver...
Men du vet hva de sier. "God hjelp er vanskelig å finne."
En god partner er faktisk vanskelig å finne også.
Når jeg tenker på lønna jeg betaler henne...
Det er uanstendig mye penger i privat sektor, -
- i forhold til hva vi fotsoldater er vant til.
Så, uansett, hvis du vil diskutere noe videre, -
- eller trenger noe informasjon, ikke nøl med å kontakte meg.
Takk. Jeg skal ha det i bakhodet.
Jeg tror Lestrade prøvde å rekruttere meg.
"Gareth Lestrade, privatdetektiv.
Når du har eliminert det umulige."
Kanskje vi kan bruke dette.
- Hva sa du? - At jeg kanskje skulle ringe.
Å, jeg stjal også telefonen hans.
Den kan vel være til hjelp.
Jeg trodde du mente at bombingen ikke -
- henger sammen med hotellrommet.
Lestrade visste at Balsille tok inn på rommet.
Han sjekket ham inn. Jeg vil vite hvorfor han løy til oss.
Lukter godt.
Hva er i veien?
Du lager de der når du trenger å roe deg.
Jeg brukte flere minutter i går på å gjette Lestrades passord.
Bursdag?
Året Tottenham sist vant FA-cupen. Lenge siden.
Uansett, resten av kvelden gikk med til å gå igjennom data fra telefonen.
"Operasjon brannmur."
Det brautende navnet på et prosjekt Balsille -
- delegerte til Lestrade.
Alt dette er om Lawrence Iver.
Balsille så ham tydeligvis som en rival.
Han overvåket alle telefoner og e-poster på ham.
Og med god grunn.
Iver jobbet med medlemmer av styret -
- mot å få Balsille vippet av lederstolen.
Så han planla et kupp.
Og Balsille visste om det.
Jeg vet at du har jobbet lenge med Lestrade, -
- men det begynner å bli vanskelig å ikke se ham som mistenkt.
Derav Yorkshire-boller.
- Sherlock Holmes. - Gareth Lestrade ringer.
Jeg fant John Bowden.
Bestemoren har en leilighet som fortsatt står i hennes navn -
- seks år etter hun døde.
Så jeg fikk stasjonssjef Gregson til å sende ned han lille fyren.
John Bowden gjemte seg der.
De er på vei til stasjonen.
Vi sees der.
Dra til politistasjonen, du.
Jeg skal etterforske Lestrade.
- Stopp. - Jeg skal møte ham.
Han trenger litt ro før han avhører en mistenkt.
Jeg ser hva du gjør, vet du.
- Unnskyld meg? - Du sprader omkring -
- og prøver å imponere ham. Dette er min jobb.
Hvor er Holmes?
Han sa vi skulle starte.
Du etterlot denne hos oss i går.
Den detonerte ikke.
Jeg gikk fra jobb fordi jeg følte meg dårlig.
Jeg gikk på treningssenteret for en massasje, -
- og når den var ferdig, var bombingen på nyhetene.
Det er rent oppspinn, vel?
Hvis du ikke gjorde noe, hvorfor gjemte du deg?
Jeg ble skremt når jeg så at Aurelius tok æren.
Jeg er på et nettforum, ok?
Det er folk fra Occupy, -
- men alle er litt mer aggressive om endringer.
Radikale. Jeg pleide å snakke om regjeringsfolk -
- og bankfolk som kom på restauranten
Dere skjønner. Sinte greier.
En fyr som kaller seg Cassius på forumet, -
- spurte meg alltid om når de lunsjene ble booket.
Cassius var en av Marcus Aurelius' generaler.
Jeg tenkte ikke over det, da.
Jeg tenkte han ville demonstrere.
Så jeg fortalte ham det.
Så går bomben av, og Aurelius tar æren.
Jeg ser koblingen.
Jeg gjemte meg fordi... Jeg fortalte ham om lunsjen.
Jeg vet ikke om det gjør meg til medskyldig eller noe.
- Det holder. - Hvem er du?
Din far hyrte meg.
Dere kan lete i datamaskinene mine.
- Jeg kan ikke lage bomber. - Nok. Ingen flere spørsmål.
Tror du denne gutten er en morder?
Hvordan kom du deg inn hit?
Jeg tror du har latt deg selv fordumme.
Men til tross for det, -
- kan jeg ikke tro at du har latt deg involvere i et mord.
Akkurat. Så du...?
Du bryter deg inn i safen min?
Jeg har video hvor du kobler ut et kamera -
- på Griffin Hotel.
Jeg har e-poster som viser at du visste om Lawrence Ivers -
- planer om et kupp ved Whitbrook-Balsille.
Skjønner. Jeg la egentlig ikke telefonen hos deg, vel?
- Nei, du stjal den. - Watson gjorde det.
Jeg tror ikke hun kommer og jobber hos deg, forresten.
Uansett, her i hotellsuiten din har jeg funnet bevis -
- for at Lawrence Iver ble overvåket i hemmelighet.
Detaljert info om hans bevegelser.
Hvis jeg ga alt dette til politiet, -
- tenker jeg at de ville vært tilbøyelig til å se deg -
- som en potensiell mistenkt i en mordsak. Er du?
Kom igjen, Sherlock. Du kjenner meg jo.
Den Lestrade jeg kjenner reiser ikke rundt i helikopter.
Vel, jeg ville kanskje skryte litt.
Det betyr vel ikke at jeg sprenger lunsjer i luften?
Balsille, han er paranoid. Alle direktører er det.
Men han hadde rett om Iver.
Og han ba meg om å finne ut noe om Iver, -
- for å kunne gi ham sparken. Det er det hele.
Hvorfor leide du hotellrommet kvelden før eksplosjonen?
Vel, man blir rikere -
- og appetittene vokser i takt med porteføljen.
Etter hva jeg hører -
- startet det også slik for Balsille.
- Kollegaenes hustruer. - Nei, dette snakket vi om.
Du hadde ikke løyet om noen sidesprang.
Jeg har knapt begynt.
Derfra gikk det videre til luksusprostituerte.
Dette var før jeg jobbet for ham. Han ble etter hvert -
- lei av dem også.
Han følte at han fortjente noe som ingen andre kunne ha.
Og sjefen min, skjønner du, -
- er konstant på utkikk etter noen å ligge med.
Samme hvem de er. Du vet, gifte kvinner.
En og annen mann.
Men når han ser noen, gjør han en liten analyse.
Finner ut hva de vil ha, hva de trenger.
Og han legger fram et tilbud.
Penger, tilgang, tjenester.
Ting som endrer hele livet.
Så han ser alle som potensielle prostituerte.
Vel...
Vent. Og det merkelige er, -
- at han har rett oftere enn man skulle tro.
Ingen gjør noe de ikke har gått med på, -
- så det er teknisk sett ikke ulovlig.
Men forestill deg skandalen, om det kom ut?
Over og ut.
Det er litt smakløst, kanskje.
Men hvorfor disse hemmelighetene?
Jeg hadde neppe gått til pressen med en manns hemmeligheter.
Jeg beskyttet ikke ham.
Jeg beskyttet meg selv.
Han tar ikke initiativet i egen person, skjønner du.
Det ville vært alt for avslørende.
Jeg gjør det. Jeg gir tilbudet.
Jeg sjekker inn på hotellet så ingen ser Dicks ansikt.
Nei, jeg planla ikke et mord.
Jeg var der som en rik manns hallik.
Hvorfor fortalte du ikke det?
Ville du gjort denne jobben?
Selvsagt ikke.
Men det er vel ikke bedre at jeg tror du er del av en konspirasjon?
Jeg var flau, Sherlock.
Er det så vanskelig å fatte?
Jeg ville du skulle tro at jeg hadde lykkes.
Jeg prøvde ikke å dekke over et bombeattentat.
Jeg mener, du mente jeg var en tåpe tidligere.
Hva synes du nå?
BEVIS
Så Lestrades sjef er ikke bomberen.
Ikke tilsynelatende, nei.
Så hva er han, en serie-uanstendig-foreslåer?
På den lyse siden, Lestrade tilbød deg jobb som detektiv.
Det kunne ha vært noe ganske annet.
Takk for den tanken. Hvordan har han det?
Det kan ikke ha vært lett å innrømme det.
Om han ikke har besvimt, sitter han og sturer.
Lestrades avledninger kostet oss mye tid.
Vi har en morder å fange.
Jeg så videoen av avhøret ditt med Bowden.
Det er interessant at han mener å ha sendt informasjon til Aurelius.
- Jeg trodde brevet var falskt. - Det virker slik.
Men Aurelius kan ha hatt en dårlig dag.
Jeg tenkte å spørre ham selv.
Jeg fikk arkivet hans sendt hit fra politiet.
FBI har en enhet som har lett etter Aurelius i årevis.
Du tror at du kan finne ham ved å rote litt i NYPDs arkiv?
Selvsagt gjør du det.
Hvorfor er Romulus utenfor døra mi?
Det er Remus.
Samme hvem jeg har i hendene. Jeg vil vite hvordan den havnet der.
Ok, det kom litt feil ut.
Har du valgt en gravskrift? Det der kunne tatt seg godt ut.
Hvorfor er kyllingen ved døra mi?
For å vekke deg.
Jeg gjorde et eksperiment i går. Jeg snakket med noen ved NASA.
Hun ble berømt for noen år siden da jeg viste henne hvorfor
Pluto er et transneptunisk objekt og ikke en planet.
Hun sendte meg gladelig -
- varmekart over New York.
De er skannet av en satellitt -
- en uke før hvert av Aurelius' angrep.
I 2006 eksploderte en bombe på kontoret til et hedgefond.
For fire år siden, tok en eksplosjon ved en økonomisk tenketank to liv.
Dette er en uke før bombingen ved restauranten.
I hvert tilfelle, er det et svært lite men målbart varmepunkt i Queens -
- en uke før bomben går av.
Punktet representerer noe som brenner ved flere tusen grader.
Ser vi nærmere på det, -
- oppdager vi at de kommer fra Woodside, Queens, -
- like bak -
- dette huset.
Aurelius bruker magnesiumbånd til å detonere bombene.
Det brenner ved 5000 grader.
Tror du han testet dem?
Her bor Mason Caldwell.
Han har søkt om dagpenger to ganger, -
- hver gang etter å ha fått sparken fra et ingeniørfirma.
Du fant Aurelius.
Du glemte å ringe meg.
Må ha vært en forglemmelse.
Gregson ga meg nyhetene.
God morgen, Miss Watson.
God morgen.
Så du bestemte deg for å finne Aurelius.
Og her er vi.
Kan jeg minne om at dette er positivt?
Jeg fulgte en teori som du utviklet, -
- og nå er vi nær et gjennombrudd.
Man kunne faktisk kalt det et samarbeid.
Godt forsøk, Sherlock. Jeg er ikke så naiv.
Watson ble glad når hun fikk høre om det.
Ikke bland meg inn.
Det er forskjellen på dere.
Du misunner meg mine evner, -
- mens hun utvikler sine egne.
Hadde du gjort det samme, kunne hatt en jobb å være stolt av.
Ingen svarer.
Men han har fått kjemiske stoffer levert på døra
Vi sendte bilder av dem og varmekartet ditt til en dommer.
Han sender en ransakelsesordre.
Vi går inn.
Mason Caldwell.
Det er NYPD.
Så vidt vi kan se, skulle bomben han lagde -
- produsere en sky av klorgass etter detoneringen.
Noe gikk galt mens han eksperimenterte med blandingen.
Han inhalerte gass og kollapset på magnesiumbåndet -
- mens det fortsatt brant.
Det stemmer ikke.
Bomben på restauranten hadde splinter, ikke gass.
Det er fordi Mason Caldwell ikke planla å angripe en restaurant.
Denne bomben skulle til et firma som jobber med bioteknologi.
Han har vært død i minst en uke.
Det betyr at Aurelius ikke detonerte bomben i restauranten.
Skal du ta den, eller...?
Å jobbe med den mannen har fått meg i ubalanse.
Hvordan skal man ellers forklare mangelen på resultater?
Vi fant da Aurelius.
Et biprodukt av etterforskningen.
Endret du ringetone for Lestrade på min mobil?
Jeg har bestemt meg for å gå videre med ideen om -
- at de som ble påført de største skadene kan ha vært målet.
Byråkraten fra arbeidsdepartementet var lykkelig gift, -
- og angivelig en hyggelig fyr.
Whitbrook-Balsille-direk...
Direktørene var
enfoldige sosiopater som hadde lurt verden til -
- å tro at simpel svindel er en respektabel jobb.
Men det er de vel ikke alene om?
Vi tar ikke telefonen fordi vi jobber.
Hvem sa du det til, Holmes?
Hva?
Om Balsille, hva han bruker fritiden på.
Bare Watson.
- Vel, hvem sa du det til? - Ingen.
Jeg fortalte det kun til dere. Jeg må finne dem, ellers mister jeg jobben.
Hva snakker du om?
Dette. Noen sendte Balsille et utpressingsbrev -
- og vet alt om hans erobringer.
Datoer, navn, tider. Alt.
De som gjør dette, vil ikke ha penger.
Vel, ikke akkurat.
De vil at Balsille skal utføre en rekke handler -
- innen neste fredag.
Noen aksjer, noen obligasjoner, noen amerikanske dollar.
De vil holde det skjult og spredt.
Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Vel, det er penger i det.
Trusselen sier en uke fra fredag, spesifikt.
Balsille vil gi meg skylden.
Unnskyld, jeg kommer til å miste jobben. Er det morsomt?
Nei, jeg fant ut at den månedlige arbeidsrapporten -
- kommer neste fredag.
Så?
Jeg er sikker på at dette er knyttet til bombingen.
Jeg er også nesten sikker på hvem som er forbryteren.
Vi vet hvem som utpresser deg.
Faktisk er det samme person som sprengte restauranten.
Hva? Hva gjør de her?
Jeg lar ham snakke. Han løste saken.
- Han er en fremragende etterforsker. - Kanskje jeg burde hyre ham.
Vaughn Antonelli var et av bombeofrene.
Han var også formann av skadeerstatningskomiteen -
- ved arbeidsdepartementet. Ikke en høytstående stilling, -
- men den har et interessant pluss.
Formannen er en av få personer -
- med tidlig tilgang til departementets arbeidsrapport.
Som du sikker er klar over, -
- kan markedet ventes å bevege seg opp eller ned
- avhengig av innholdet i rapporten. - Ja. Så?
Så, neste rapport kommer om en uke fra fredag.
Den som utpresser deg ønsker å utføre handel -
- basert på den rapporten.
Man må se den før alle andre for å gjøre noe slikt.
Så det er noen fra arbeidsdepartementet.
Vet du hvem som overtar for Vaughn Antonelli?
En kvinne som heter Michelle Forrester.
Stillingen hennes hadde ikke tilgang, men nå har hun rapporten.
Hun utpresser meg. Hun satt ved bordet når bomben gikk av.
Beleilig plassert utenfor eksplosjonens bane.
Hvis du kjenner sitteplassene, og du bygger bomben, -
- kunne du arrangere alt -
- slik at skadene blir relativt små.
Så snart Antonelli var vekk, hadde Forrester -
- tilgang til arbeidsrapporten.
Alle brikkene var på plass.
Hun kunne sende trusselen.
Hun må ha visst om meg.
Utrolig. Så navnet, bildet, ingenting ringer en bjelle?
Miss Forrester kom hit etter fullført college.
Hun fikk en praksisplass på Withbrook-Balsille.
Etter det, flyttet hun inn i en ny -
- leilighet i Georgetown, betalt i sin helhet, -
- og fikk en kremjobb i arbeidsdepartementet.
En ganske rask stigning, synes du ikke?
Du fant prisen hennes, gjorde du ikke?
Hun må ha funnet noen av de andre -
- og betalt dem for å stå fram, selvsagt, men...
Jeg antar hun tilbød en sjenerøs pakke.
Så hva vil dere?
At jeg forteller politiet om dette?
Det ville styrke våre bevis.
Vi vil ha en liste over dine partnere før og under Lestrades periode.
Det hjelper oss å identifisere hvem Michelle betaler for å stå fram.
Men når hun blir arrestert, blir alt jeg gjorde offentliggjort.
La meg spørre deg om noe.
Sett at ingen ble arrestert. Kan vi bare gi henne det hun vil ha?
Nei, du kan gi opp det med disse to.
De tar ikke bestikkelser.
Din lille hobby kommer fram i lyset nå.
Du kan enten hjelpe oss å ta en morder, -
- og gå med dine millioner, -
- ellers så går jeg til pressen.
Hva med jobben din, Gareth? Du blir også ruinert.
Jeg lar ikke mordere gå fri.
Det er en av få ting jeg ikke forhandler om.
Forøvrig har jeg blitt ruinert før.
Det er ikke så ille andre gangen.
Dr. Teague...
Beklager stolen. Forskrifter ved utskrivelse.
Bilen din står nedenfor. Du når flyplassen i god tid.
Takk for alt, Guillermo.
Michelle Forrester.
Du forlater ikke New York.
Er du sikker på at de er klare for dette?
Det er noe man ikke kan gjøre gradvis.
Vel, om et øyeblikk vil enten verden ha -
- en effektiv metode for å kurere kamphaner, -
- eller vi vil ha råvarer til en kyllingmiddag.
Jeg vet ikke om jeg vil se dette.
Kan du be ham dempe seg. Dette er et sart øyeblikk.
Unnskyld, ja. Jeg er bare i en liten knipe.
Firmaet betaler ikke hotellet lenger.
De kansellerte billetten min hjem, så jeg blir
- nødt til å kjøpe en ny. - Du kan bli, men vær stille.
Gud bevare.
Det virket.
Så, hva nå?
Vi har kyllinger.
Jeg mater dem ikke.